Ioana d´Arc
1420. Henry al V-lea, regele Angliei şi Charles al VI-lea, regele Franţei,
Au semnat Tratatul de la Troyes,
care stabileşte ca regatul Franţei să aparţină Angliei, după moartea regelui.
Dar la câteva luni, unul de celălalt, cei doi regi au murit.
Henry VI, noul rege al Angliei şi al Franţei, are doar câteva luni.
Charles VII, Delfinul Franţei, nu intenţionează să cedeze regatul
celui care nu este copilul tatălui său, Ducele de Bedford.
Un sângeros război izbucneşte. Anglia, împreună cu Burgundia, invadează Franţa.
Loire, râu dificil şi frontieră naturală ţine pe moment invadatorii departe.
Charles, Delfinul, se refugiază la Chinon. Şi îşi doreşte să meargă la Reims
unde să fie încoronat Rege al Franţei. Dar Reims este în mâinile Englezilor.
Franţa trece prin cea mai întunecată perioadă a istoriei sale.
Un singur lucru o mai poate salva...
Un miracol.
E cineva aici ?
Jeanne.
Mă bucur să te văd...
... dar să vii aici de două, trei ori pe zi...
Trebuie să mă spovedesc.
Te-ai spovedit deja de dimineaţă.
Trebuie să mă spovedesc din nou.
Ce păcat teribil ai comis...
... de nu poate aştepta până mâine ?
Am văzut un călugăr, sărac, fără incălţări şi i-am adus eu unele.
Nu e nici un păcat în caritate, Jeanne.
Nu erau încălţările mele.
- Dar ale cui erau ? - Ale tatălui meu.
- Sunt sigur că el te va ierta. - M-a iertat deja.
Vreau ca Iisus să mă ierte şi el.
Dacă am cere iertare tot timpul,
ne-am petrece toată viaţa... în biserică.
Asta ar fi rău ?
Ei bine, nu, dar...
Eşti fericită acasă ?
Da, foarte.
Mama ta ? Este totul în regulă cu ea ?
Da, e minunată.
Şi sora ta, Catherine ? Este ea încă prietenul tău cel mai bun ?
Sora mea doar...
E minunată.
Vorbeşte-mi despre ceilalţi prieteni ai tăi !
Nu îţi place să te joci cu ei ?
Ba da. Mă joc cu ei destul.
Totul pare minunat.
Da, aşa e.
Atunci de ce vii atât de des aici ?
Aici mă simt în siguranţă.
E locul unde pot vorbi cu el.
El ?
Da, încerc să vorbesc cu el.
Dar, de obicei, vorbeşte el.
Cine este acest...
... "el" ?
Nu şi-a spus, niciodată, numele.
Cum...
... Cum arată ?
E frumos.
Şi ce-ţi spune ?
Zice...
El zice că trebuie să fiu bună şi să ajut pe oricine...
... şi să am grijă de mine.
Credeţi că vine din cer ?
Probabil.
Dar de oriunde ar veni, cred că ar trebui să faci ce-ţi zice.
Pentru că pare a-ţi da sfaturi foarte bune.
Amin !
E minunat !
E minunat.
Jeanne...
Mamă !
Catherine !
Eşti bine ? Ţi-au făcut vreun rău ?
Nu, sunt bine. De-adevărat.
Te-am căutat. Englezii-s peste tot.
Am fost la biserică.
Am vorbit cu preotul. Ştii ce mi-a zis ?
Îmi spui mai târziu. Repede, ascunde-te aici !
- Tu unde-o să fii ? - O să fiu chiar aici.
Îţi promit.
Asta numesc eu o pradă.
Prieteni !
Uuuu ! O femeie cu sabie.
Uitaţi-vă la asta !
Francezii sunt atât de laşi, că şi-au lăsat femeile să lupte.
Dacă asta e voia Domnului, atunci să fie.
Mie îmi convine.
Îmi plac femeile.
Stai nemişcată, curvo ! Cum s-o fac dacă te tot răsuceşti ?
Acu', e rândul vostru.
Păstrează şi binecuvântează sufletul dragei noastre !
Ţine-ne departe de frică şi păcat ! Amin !
Auzi, Jeanne ?
Mătuşa şi unchiu-tu o să te ia la ei fo două săptămâni.
Doar cât ne trebe să dregem lucrurile pe-aici.
Înţelegi ?
Mulţumim, Doamne, pentru hrana pe care ne-ai dat-o !
Învaţă-ne să iubim pământu' ăsta şi să-l salvăm de ăia care vor să-l distrugă !
Amin !
Noapte bună, atunci.
Ce-o să fie cu ea ?
O să fie bine.
O să crească, găseşte un om bun, îi toarnă câţiva plozi... N-ai grijă.
E-ndurerată, da' o să trăiască. Mâine-o să fie la fel de proaspătă ca ploaia.
O să vezi.
Vreau să mă duc la un preot.
De ce a trebuit să moară ea ?
Doar Dumnezeu poate răspunde.
Ştiu că Iisus spune să-ţi iubeşti duşmanii, dar eu nu pot.
Vreau, doar, ca englezii să ardă în Iad pentru totdeauna !
Îţi înţeleg supărarea, Jeanne, dar trebuie să învăţăm să iertăm.
E greu...
... Dar răzbunarea n-o s-aducă pacea niciodată.
Şi-atunci ? Ce-o să ne-o aducă înapoi ?
Şi de ce a trebuit să moară ea în locul meu ?
De ce n-a luat EL viaţa mea, în loc s-o ia pe-a ei ?
Eu am fost de vină ! Am întârziat ! Mi-a dat locul unde se-ascundea ea !
De ce m-a salvat El pe mine ?
Linişteşte-te, Jeanne ! Linişteşte-te !
Nu pretind că ştiu voia lui Dumnezeu...
... Dar de un lucru sunt sigur.
Dumnezeu are întotdeauna un motiv întemeiat.
Poate El te-a ales pentru că are nevoie de tine pentru ceva...
... Ceva măreţ de îndeplinit.
Atâta timp cât vei da raspuns chemării, sora ta nu a murit în van.
Nu vreau s-aştept chemarea Lui.
Fii răbdătoare, Jeanne !
Vreau să fiu cu El întotdeauna.
În curând vei fi capabilă să faci parte dintre cei sfinţi.
Când vei mânca din carnea Lui şi vei bea din sângele Lui...
... Vei fi aceeaşi fiinţă cu El.
Aş vrea, acum, să fiu una cu El.
Şi el ce-a zis ?
Că trebuie s-o ducem la biserică ori de câte ori va vrea ea.
Uşor pentru el. Nu-i el ăla care tre' s-o ducă.
Hei, i-o treabă importantă. Să n-o scăpăm din ochi !
N-ai grijă ! Ca umbra o să mă ţiu de ea.
Vreau să fiu una cu Tine acum.
Un mesaj pentru Delfinul Franţei.
Un mesaj !
Căpitane, un mesaj pentru Delfin.
Îl iau eu.
Delfinul !
Louis, n-ar trebui să-ţi faci lecţiile ?
Nu vreau. Vreau să mă lupt.
Cum vrei. Pentru moment, trebuie să-înveţi, măcar, să te ştergi la nas.
O scrisoare pentru Majestatea Sa.
E tot de la fata aia de-şi zice, singură, Fecioara din Lorraine.
Pot să citesc şi singur, să ştii.
Zice că e trimisă de Dumnezeu.
Şarlatani ! Păcat că nu-i destul lemn, ca să-i ardem pe rug.
O să vină, mâine, aici.
Nu se poate să te întâlneşti cu ea. Nici măcar nu ştim dacă e din Lorraine.
Ce mai contează ?
Dacă e din Burgundia, ar putea fi o capcană.
Priveşte, a semnat "X". Ce prescurtare-a numelui e X ?
Să luăm în seamă un mesager al Domnului care nu ştie să-şi scrie numele ?
Tremouille are dreptate.
Ea spune că aude voci. Ar putea fi o vrăjitoare.
Regnault, tu vezi vrăjitoare peste tot.
E doar o ţărancă.
O ţărancă la care-i pasă de regele ei.
Tot ce vrea e să mă vadă încoronat şi permisiunea să lupte pentru mine.
Nu chiar. Ea vrea să-i dai o armată, pe cheltuiala ta.
Atâta timp cât mama ta fură tot aurul din trezorerie...
... nu văd cum ţi-ai permite acest lucru.
Dacă vreau, mă voi întâlni cu ea.
Şi aşa englezii controlează jumătate din Franţa. Ce aş mai avea de pierdut ?
Cealaltă jumătate.
Majestatea Ta nu trebuie s-o vadă.
Ar putea fi un instrument al Diavolului.
Ei bine, eu cred că ar trebui.
Avem aici o situaţie amuzantă.
Mi-ar plăcea să ştiu de ce devotata mea soacră crede un lucru...
... iar doi dintre cei mai loiali şi de încredere sfetnici ai mei...
... gândesc exact opusul.
Deoarece îmi pasă de tine.
Vino aici !
Sănătatea şi fericirea ta au fost, mereu, prima mea preocupare, Charles.
Chiar de când erai doar un băieţel.
Te cunosc mai bine chiar decât propria ta mamă.
Crezi ?
Da.
Cunosc, de exemplu, boala care ţi-a atacat inima.
Ştiu cât de dureros este, pentru tine, să iubeşti un tată...
... fără să ştii vreodată dacă a fost adevăratul tău tată.
Deci... ştiu destul ?
Ce ar trebui să facem cu această fecioară ?
Cine-ar răspunde mai bine la întrebarea ta, decât un mesager al lui Dumnezeu ?
Crezi că a fost trimisă de Dumnezeu ?
Eşti un bun judecător al caracterului, Charles.
Îţi va lua doar cinci minute ca să-ţi dai seama că-i o prefăcută.
Dar... dacă nu este...
... Atunci ea-ţi va da răspunsurile...
... Şi va pune coroana pe capul tău.
Cu tot respectul pentru doamna mea, cred că ar trebui mai mult decât o ţărăncuţă...
Nu mă interesează ce crezi tu, sau ce cred eu.
Contează doar ce cred oamenii simpli.
Şi oamenii simpli din toată ţara...
... deja vorbesc despre ea.
Şi ştii ce le place oamenilor simpli.
Întotdeauna pregătiţi să creadă orice profeţie veche.
Ca asta.
Despre o fecioară din Lorraine...
... care salvează Franţa.
Şi acum...
... fata asta vine tocmai...
... din Lorraine...
... şi, subit, apare o scânteie de speranţă în minţile lor simple.
N-ar trebui să-i dezamăgeşti, Charles.
Dacă ei cred în ea...
... dacă ea poate să aducă înapoi dorinţa de luptă în armata noastră...
... atunci şi eu cred în ea.
Termină, Louis ! Opreşte-te !
Louis, fii liniştit măcar acum !
- Vine, Majestatea Voastră. - În regulă. Calmaţi-vă !
Te îndemn să nu te întâlneşti cu ea. Miroase a capcană de-a Burgunzilor.
Astrologii mei m-au asigurat că momentul este propice.
Leul cu Fecioara în ascensiune.
Ai observat, vreodată, pe harta astrologică...
... că Fecioara este imediat după Leu ?
Presupunând că-i o asasină ?
Dragul meu Tremouille, nici măcar nu sunt rege încă.
Cine ar vrea să mă asasineze ?
A sosit. Este în camera gărzilor.
Bine.
Presupun că va trebui să iau o decizie.
De ce e viaţa aşa de complicată ?
Câteodată chiar îmi doresc să fiu altcineva.
Asta e o idee bună, sire.
Ce vrei să spui ?
Lasă pe altcineva să pretindă că eşti tu !
Şi să vedem dacă ea mă va găsi. O idee sclipitoare.
Dacă e trimisă de Dumnezeu, va descoperi capcana.
Dacă este o asasină, va omorî persoana greşită. Sclipitor !
Vă rog ! Vă rog !
Vom juca un mic joc.
Acum, să ne prefacem că tronul meu este gol.
Doar să ne prefacem.
Cine vrea să fie rege ?
Acuma, ne uităm cu atenţie,
ia să vedem !
Care dintre voi poate trece ca fiind un posibil...
... Rege al Franţei ?
Alencon, nobilul meu duce, regalul meu văr...
... atât de fin, de brav şi de bogat.
Foarte bogat. Prea bogat ca să fie Rege al Franţei.
Toată lumea ştie că eu sunt cel mai sărac om în regatul meu.
Gilles de Rais.
Mareşalul Franţei.
Formidabil pentru bărbaţi, fascinant pentru femei.
Temut de toţi.
Ai fi perfect să iei loc pe tronul meu.
Atât de perfect încât ar putea să-ţi placă prea mult...
... şi asta-mi va tulbura fragila linişte sufletească.
La Hire.
Căpitanul meu furios.
Cel mai brav din Franţa.
Cicatrici dintr-o duzină de războaie, dar o inimă şi un stomac pentru încă o duzină.
Ai putea fi luat drept rege.
Ai dreptate la naiba, aş putea.
Cu o excepţie: nimeni cu un limbaj ca al tău nu ar fi luat drept rege al Franţei.
Ei bine, se pare că va trebui să fiu eu însumi, până la urmă.
De ce nu ai putea fi tu ?
Jean d'Aulon.
Singurul om la fel de sărac ca mine şi singurul în care pot avea încredere.
Demn, onorabil, înţelept.
Ce putem cere mai mult de la un rege ?
- Nu sunt sigur... - Nu eşti gata să mori pentru regele tău ?
- Ba da. - Bine.
Până atunci, eşti liber să trăieşti ca un rege. Aduceţi-o sus !
Sire, ştiţi că nu sunt bun la jocuri de genul ăsta.
Prefă-te că nu e un joc !
Faceţi loc pentru Delfin !
- Mamă ? - Nu acum.
Am venit să-l văd pe Delfin.
Cine eşti ?
Sunt...
Este Majestatea Sa, Charles de Valois, Delfinul Franţei.
Da.
Se vede că eşti om bun.
Dar nu eşti Delfinul.
Îmi cer scuze că insist, dar trebuie să-l văd pe Delfin.
Nu avem timp de pierdut. Unde este ?
E aici.
Găseşte-l singură !
Acum o să vedeţi cine va trece drept rege.
Nu aveţi de ce să vă temeţi, sire.
Nu sunt regele.
Ştiu că încă nu eşti, dar vei fi în curând.
Lăsaţi-o !
De unde ai ştiut cine sunt ?
- De la vocile ei. - ''El este, '' spuseră ele.
''Cel care stă în colţ şi care are nasul mare. ''
Înapoi !
Blândul meu Delfin.
Oh, blândul meu Delfin.
Am un mesaj...
... Din partea Regelui Raiului...
... Pentru tine.
Doar pentru tine.
Urmează-mă !
Majestatea Ta, vă conjur...
Dragul şi loialul meu Tremouille, ştiu că pot conta pe tine...
Ca întotdeauna, Majestate.
... Că vei asigura intimitatea noastră. Trebuie să vorbesc cu ea singur.
Are nevoie să vorbească singur cu ea.
Bine.
Aveam 10 ani.
Era o frumoasă zi de primăvară. Am luat-o pe o scurtătură prin pădure...
... când un vânt ciudat...
... a început să bată.
Era ca un sunet ciudat, aproape ca nişte cuvinte...
... chemându-mă.
A doua oară...
... s-a întâmplat cu mulţi ani mai târziu.
Mă întorceam de la biserică când deodată...
... acelaşi...
... vânt turbat.
Atunci...
... o formă...
... a apărut...
... în mijlocul cerului.
Forma...
... unui bărbat.
Totul se mişca atât de repede.
Atât de repede.
Vântul, norii...
Nu mă puteam mişca. Nu puteam respira.
Am fost atât de înspăimântată !
El era...
... atât...
... de aici.
Atunci am ştiut că Dumnezeu m-a ales pe mine.
Dar nu am înţeles ce voia să fac. Care îmi era misiunea ?
Cum puteam să-mi ajut ţara ?
Cum ? Eram un nimeni. Eram doar o fată săracă.
Nu ştiam nimic despre cum se fac războaiele sau cum se călăreşte.
Aşa că m-am hotărât să aştept...
... Şi să nu vorbesc cu nimeni despre asta.
Ai făcut bine. Ai făcut bine.
Nu am aşteptat mult.
M-am dus la biserică...
... cum făceam în fiecare zi...
... când acelaşi...
... ciudat...
... vânt...
Totul a devenit clar.
Dumnezeu mi-a dat un mesaj.
Un mesaj pe care să-l transmit.
Care era mesajul ?
El zicea...
... că trebuie să salvez Franţa de duşmanii ei...
... şi să o aduc înapoi în mâinile lui Dumnezeu.
Şi El a mai zis că eu...
... Jeanne...
... te voi conduce către altarul din Reims...
... unde vei fi încoronat...
... ca rege...
... al Franţei.
- Sire, sunteţi... ? - Bine. Sunt bine.
Acesta este, de fapt, Jean D'Aulon, loialul meu prieten şi cel mai bun arcaş.
Jean, ţi-o las în grijă.
Caută-i o locuinţă potrivită aici în castel...
... şi protejeaz-o cu preţul vieţii tale.
Sire, nu am nevoie de locuinţă, dacă vom mărşălui către Orleans.
Orleans rezistă sub asediu de şase luni.
Câteva zile în plus nu mai contează. Du-te şi te odihneşte !
Pune bagajele aici !
Te rog acceptă scuzele mele pentru că am pretins a fi... Ştii tu...
Crezi că aş putea primi puţină apă ?
Apă...
Da, bineînţeles. Vrei să aduci nişte apă ?
- Altceva ? - Trebuie să văd un preot.
Acum ?
Da. Astăzi nu m-am spovedit.
Bineînţeles.
Raymond, un preot.
- Altceva ? - Îmi mai trebuie un nou cal de luptă...
... O sabie, armură...
... Şi un artist să facă un drapel pentru mine.
Acum ?
Mai bine astăzi decât mâine.
Acestea ar putea lua ceva timp...
... Dar lasă-mă să văd ce pot să fac.
Mai am nevoie şi de cineva care ştie să scrie şi să citească.
Am studiat la Universitatea din Paris până la invazia englezilor.
- Am crezut că eşti arcaş. - Da, sunt.
Un arcaş care ştie a scrie şi-a citi. Cui vrei să-i scrii ?
Regelui Angliei.
Vreau să-i dau şansa să plece în pace...
... înainte de a lua Orleansul.
Arhiepiscopul şi cu mine am început negocierile cu Burgunzii.
Dacă îi aducem de partea noastră...
Negociaţi, prin orice mijloace, dar făceţi-o de pe o poziţie puternică.
Dacă englezii iau Orleansul, nu rămâne nimic de negociat. Restul ţării i-al lor.
Doamna mea, ar fi cea mai mare prostie...
... să lăsam această copilă să conducă oştile noastre în numele regelui...
... fără să-i cercetăm adevăratele motive.
Lordul Tremouille are dreptate.
Trebuie să fim absolut siguri că ea nu-i un instrument al Diavolului.
Cum poate cineva fi absolut sigur despre orice ?
Câteodată intuiţia noastră este singurul nostru sfetnic.
Să ascultăm Sfânta Mamă Biserică înainte să ne ascultăm intuiţile.
Aşteptaţi !
Ea se declară a fi fecioară.
Ei bine, asta e ceva ce poate fi examinat...
... şi să fim absolut siguri de asta.
Haideţi să vedem !
Şi dacă nu este ?
Dacă nu este, o voi ucide cu mâna mea.
Nu există nici un semn de corupere sau violare.
Este intactă.
Şi cum era îmbrăcată, exact, această apariţie ?
Nu-mi amintesc.
Apariţia ţi-a dat ceva ?
Un obiect ? Un inel sau o mătanie...
... sau orice prin care am putea noi verifica afirmaţia ta ?
Mi-a dat sfaturi bune.
În copilărie, ai avut vreo experienţă militară ?
Nu.
Antrenamente cu sabia ?
Nu. Dar sunt bună cu un băţ.
Ştii ce este un culverin Dijon ?
Nu.
Este o piesă de artilerie.
Cum poţi ridica asediul Orleansului dacă nu ştii nimic despre artilerie ?
Drumul către Orleans este lung.
Şi am căpitani buni cu mine. Voi învăţa repede, credeţi-mă.
Ne-ar plăcea să te credem...
... dar simţim că, dacă Dumnezeu dorea să te credem, ne-ar fi trimis un semn...
... cu tine.
Deci poţi să faci ceva ?
Să ne arăţi ceva ?
Un semn prin care să dovedeşti că eşti trimisă de Dumnezeu ?
Nu am venit aici să vă arăt scamatorii.
Voi sunteţi mult mai deştepţi ca mine.
Eu nu ştiu să deosebesc "A" de "B". Dar măcar atâta ştiu:
în timp ce poporul Franţei sângerează...
... voi staţi aici, în hainele voastre fine, încercând să mă înşelaţi...
... când nu faceţi decât să vă înşelaţi pe voi înşivă.
Voi spuneţi că sunteţi oamenii lui Dumnezeu...
... încă nu vedeţi mâna Lui călăuzindu-mă...
... 500 leghe prin ţară duşmănească, ca să v-aduc ajutorul Lui.
Asta nu dovedeşte îndeajuns ?
Încă aveţi nevoie de mai multe semne ?
Daţi-mi o oaste !
Duceţi-mă în Orleans...
... şi acolo veţi vedea semnul pe care am fost trimisă să vi-l dau.
- Dunois ! - Ce e ?
Unul mare. Direct spre noi.
Din ce parte ?
Dinspre fereastră.
Dunois !
Ce e ?
Veşti minunate.
În sfârşit, ne-o trimite. Slavă Domnului ! Suntem salvaţi.
E minunat.
Calmează-te, Xaintrailles ! Cine a făcut ce ?
Delfinul. Ne-a trimis mâncare...
... şi oaste condusă de Jeanne, Fecioara din Lorraine.
Nu-i aşa că-i minunat ?
Da. E un miracol.
Nu pot să cred că ne-au trimis o femeie.
Mă întreb ce culoare are rochia cu care va fi îmbrăcată.
Albastră.
Cu o panglică albastră în păr, cu care să-l lege pe Talbot.
Ştie careva dacă ea are habar cum să călărească un cal ?
Ştie.
Sunteţi trimişi de Lordul Dunois ?
Da, sunt.
- Unde sunt englezii ? - Peste tot. Unde-i mâncarea ?
Vine şi ea. Am luat-o eu, puţin, înainte.
Am un mesaj pentru căpitanul armatei engleze.
- Numele lui e Talbot. - Ştiu.
- Mă poţi duce la el ? - E de cealaltă parte a râului.
Cine îmi arată cum pot să ajung pe acea parte a râului ?
Hei, prietenii mei !
Mă bucur să vă revăd moacele.
La Hire, fără blestemăţii !
Iartă, Jeanne ! Ţi-l prezint pe fratele vitreg al regelui, Lord Dunois, căposu'.
Lord Dunois, tu o să mă duci de cealaltă parte a râului ?
Aşteaptă !
Bine ! Du-te acum dacă vrei ! Dar nu cu mine !
Poate că ai o datorie faţă de Dumnezeu, dar eu am o datorie faţă de oamenii mei.
Şi ei îs flămânzi.
Chiar acum plec să duc mâncarea în cetate.
Dacă te linişteşti şi mă laşi să te conduc în Orleans...
... va fi onoarea mea să-ţi urez bun venit.
Iisuse Cristoase !
Blestemaţii de englezi o să plătească pentru asta.
Da, vor plăti. Şi tu la fel dacă nu te opreşti din înjurat.
Sunt bucuros să-ţi urez bun venit în taverna mea. Hai intră !
La Hire, Gilles, veniţi să vă arăt ceva !
Tourelles e undeva pe-aici. Râul trece pe acolo.
Linişteşte-te, Joan !
Nu-i învinovăţi pe ei. Au auzit de tine...
- De săptămâni. - Nu e nimic de auzit !
Ştii de ce ? Fiindcă n-am făcut nimic.
De ce n-am făcut nimic ? Pentru că nimeni dintre voi nu mă ascultă şi pe mine !
De ce nu vii la noi ?
Tocmai discutam despre campanie.
Iertare !
Talbot şi-a stâns forţele între forturile astea, aici.
Dar, în ultimele zile, câteva cete au fost trimise la fortul ăsta.
Ce sunt clădirile astea enorme de aici ?
Tourelles. Englezii plănuiau să atace...
... pe aici, dar noi am dărâmat podul...
Eu am făcut-o.
Ceea ce-i va mai ţine liniştiţi un timp.
Acum, bănuiala mea e că atacul...
... va veni dinspre St. Loup.
Şi ce gândeşte Jeanne despre asta ?
Eu nu gândesc. Las asta în seama lui Dumnezeu.
Sunt un nimic în toate astea. Sunt doar un mesager.
Deci ?
Care e mesajul ?
Le vom da englezilor o ultimă şansă să plece acasă în pace.
Şi dacă ei refuză ?
Şi dacă ei refuză...
... trecem râul...
... şi atacăm aici...
... la Tourelles.
Dar Tourelles e de neluat.
Dacă vom fi de cealaltă parte a râului, atacând Tourelles...
... ce-l va opri pe Talbot să atace oraşul dinspre nord ?
Dumnezeu.
Dumnezeu ! Bineînţeles.
Era să uităm de El.
Simt o mare părere de rău în privinţa voastră.
Râdeţi acum, dar, până mâine noapte, câţiva dintre voi vor fi morţi.
Nu putem ataca Tourelles aşa. E o treabă foarte complicată.
Ce-i aşa de complicat aici ?
Tot ce aveţi de făcut e să faceţi ce vi s-a spus. Ce poate fi mai simplu decât asta ?
Eu sunt toba pe care Dumnezeu îşi bate mesajul Lui.
Şi bate atât de tare încât mă asurzeşte !
Trebuie să înţelegi.
Nu e uşor, adică, pentru mândria noastră, deodat' uzurpator să fie...
Ei bine, cu tot respectul...
... o fată.
Deci asta e.
Pentru tine, sunt doar...
... o fată.
Pune-te în pielea mea pentru o clipă. Cum te-ai simţi dacă ai fi în locul meu ?
Ştiind ceea ce ştiu...
... o recunoştinţă uriaşă.
O fată dată naibii, nu ?
Te-am avertizat.
O iubesc când se înfurie.
Şi eu la fel.
Salut, prieteni ai mei !
A fost ceva de mers.
Dar am reuşit.
Din nou împreună. Haideţi să ne distrăm puţin !
Bine. Va trebui să arăt ca un bărbat.
Opreşte-te !
Cum îndrăzneşti să mă opreşti în timp ce făceam voia lui Dumnezeu !
Nu ţi-a zis El să-ţi tai părul !
Cum îndrăzneşti să-mi spui ce-mi zice Dumnezeu să fac !
Totuşi, devreme ce nu vine El să te tundă...
... măcar lasă pe cineva s-o facă aşa cum trebuie !
Raymond, adu foarfecele ! Louis, adu oglinda !
Jeanne, nu mai fi atâta de pornită pe orice. Linişteşte-te !
Sunt liniştită ! Dumnezeu e ăl de-i furios.
Trebuie să trimit o scrisoare. Acum.
Bine.
Către tine, Henry, regele Angliei...
... şi către tine, Duce de Bedford, care te autonumeşti regent al Franţei...
... supuneţi-vă Regelui Raiului şi abandonaţi asediul !
Daţi înapoi cheile oraşului ce-aţi luat şi întoarceţi-vă acasă, pe insula voastră !
Către tine, Lord Talbot, te implor...
... salvează vieţile soldaţilor tăi, nu duce la propria voastră distrugere !
Predă-te mie, Jeanne Fecioara, care am fost trimisă aici de Dumnezeu !
Mesaj !
De nu te duci, un strigăt de război isca-v-om...
... cum Franţa n-a mai auzit de-o mie de ani.
Sire, mesaj !
Ăsta-i al treilea şi ultimul pe care-l scriu.
Dacă mâine, la amiază, pe-aici veţi adăsta, de la mine o să vină...
... marea ta distrugere.
Te rog răspunsu-n grabă să mi-l dai !
Du-te şi te fute singură !
Ce a zis ?
A zis... că se va mai gândi.
Bine.
Dar, sincer, nu cred că vor pleca mâine.
Nu pot aştepta până mâine.
Vărsare de sânge franţuzesc.
Treziţi-vă !
Grăbiţi-vă !
Au început lupta fără mine.
E o bătălie de luptat şi un război de câştigat.
La dracu !
Sunaţi retragerea !
Drapelul meu. Drapelul meu !
Drapelul meu !
Deschideţi poarta !
Ce se întâmplă ? Cine a dat ordinul de atac ?
Dumnezeu ştie. A fost o idee proastă.
Unde sunt preoţii ?
Nu i-am adus. Am vrut să fie un atac surpriză.
Dunois, tu ai dat ordinul de atac ?
Răspunde-mi !
- Putem discuta asta mai târziu ? - Mai bine mai devreme.
Aşteaptă !
O să te-omoare !
După mine !
O să v-aduc victoria !
Închide-l !
Închide podu' mobil !
La pod !
La pod ?
La pod !
- Podul e-nchis. - Nu multă vreme !
Să mergem !
Asta e a mea !
E o victorie măreaţă, Jeanne. Victoria ta.
Trebuie să-i urmărim pe englezi până în tabăra lui Talbot, doar dacă nu zici altfel.
Mai întâi, adunăm a mai mare oaste ce putem. Apoi ne întoarcem la Orleans.
- Podul e dărâmat. - Englezii îl reconstruiesc.
De unde ştii ?
Tu ai avut sfătuitorul tău şi eu pe-al meu.
Haideţi, haideţi ! Grăbiţi-vă !
Ai grijă cu drăguţa mea !
Asta-i Tourelles.
Minunat !
Căpitane !
Broscoaica curvă vine-n vizită la noi.
Mai bine îl anunţ pe Glasdale.
Duceţi caii acolo !
Părinte, te rog binecuvântează-i !
- Te rog, binecuvântează-i pe toţi ! - Aşa vom face.
Să plănuim atacul ăsta cu mai mare grijă !
Bună idee.
Sire !
Avem vizitatori.
Glasdale !
Mă auzi ?
Tu, care-mi spui curvă !
Simt milă pentru tine, pentru sufletul tău...
... şi pentru sufletele oamenilor tăi !
Cedaţi ! Cedaţi acum în faţa Regelui Raiului !
Sau întorceţi-vă pe insula voastră !
Şi tu, întoarce-te la cocina ta !
Oameni la ziduri !
În dimineaţa asta...
... Dumnezeu ne-a dat victorie măreaţă.
Dar e nimic faţă cu ce ne va da El acum.
Ştiu că sunteţi cu toţii obosiţi şi înfometaţi...
... dar vă jur...
... chiar dacă englezii ne arată degetul mijlociu...
... îi doborâm pân-la căderea nopţii.
Acum...
... voi toţi cei care mă iubiţi...
... urmaţi-mă !
Urmaţi-mă !
Tu ai spus-o ?
Haideţi !
- Eu o iau la dreapta. - Eu la stânga !
Haideţi !
Aduceţi odată-n mă-sa vasele alea cu ulei !
Haideţi !
Fă porcăria aia să meargă !
Mişcaţi drăcovenia aia mai repede ! Haideţi !
Eşti frumoasă.
Să vedem dacă eşti şi puternică.
Fă ceva !
Ce ?
Nu-mi pasă !
Foc !
La dracu !
Prea sus.
Reîncărcaţi !
- Pleacă de-acolo ! - Dar ceilalţi !
O să te-omoare ! Pleacă de acolo !
Haideţi, luptaţi !
Aduceţi culverinul !
O să te-omoare !
- Jeanne ! - Lasă-mă-n pace !
Urmaţi-mă ! Haideţi ! Haideţi !
Haideţi !
Să mergem !
Tocmai mi-ai omorât femeia !
Căpitane !
Du-te dracului !
Chemaţi doctorul ! Doctorul !
La naiba !
Louis, găseşte doctorul !
Trebuie să scoatem săgeata.
O să sângeze până moare, dacă n-o facem acum.
Trebuie să facem ceva ca s-o ajutăm.
- Poţi să te rogi. - Bună idee.
Jur...
... că-n viaţa mea nu mai scap o sudalmă dac-o salvezi.
Da-ţi zic că, dac-o să moară,...
... eşti ăl mai mare neno...
Nu înjura !
M-a auzit.
De ce nu luptaţi ?
Ai fost grav rănită.
Nu e nimic.
E o săgeată.
Şi-i înfiptă adânc.
Stai nemişcată până vine doctorul !
Cu amuleta asta, ai să ai mai mult noroc.
Mi-a salvat viaţa la Agincourt.
Mai degrabă aş muri, decât să folosesc farmece.
O să mori dacă săgeata asta stă în tine prea mult timp.
Cel puţin n-o să ne mai încurce.
Să mergem la bătălie !
Te rog !
E nebună !
Trebuie să stai liniştită. Trebuie să te odihneşti.
O să mă odihnesc.
Dar voi trebuie...
... Să-mi făgăduiţi...
... Că vă întoarceţi la bătălie.
Făgăduiesc !
Iisuse Hristoase !
Grăbeşte-te !
Repede ! Fă ceva !
Doarme.
Cum ?
Înapoi ! De ce fugiţi ?
- Jeanne trăieşte. - Bine.
- Trebuie să reluăm atacul. - Sună retragerea !
- Am promis că luptăm. - Eu n-am promis aşa ceva !
Sună retragerea pentru noapte !
- Nu. Ăsta a fost ordinul ei. - M-am săturat să-i tot ascult ordinele !
A promis că-i va învinge pe englezi înainte de căderea nopţii.
În loc de asta, ea face nebunii, fiind cât pe ce să fie ucisă !
Uite ! Priveşte mizeria în care suntem !
E mizeria ei, nu a mea !
Stăm mai prost decât dacă ea nu ar fi venit deloc.
Acum fă ce ţi-am zis şi sună retragerea !
Unde fugiţi ? Hei, veniţi înapoi !
Veniţi înapoi şi luptaţi !
- Ce faci acolo ? - Un mesaj pentru englezi.
Ce spun oamenii ?
Că ea i-un dar de la Dumnezeu.
Câţiva dintre ei o numesc chiar sfântă.
Aş urma-o până în Iad.
Te-ai duce aşa departe dacă ea ţi-ar cere-o ?
Bineînţeles. Am mai fost în Iad.
Un singur lucru nu-nţeleg.
Dacă ne-a fost trimisă de Dumnezeu...
... de ce a permis El să fie rănită atât de grav ?
Poate întrebarea bună e: ''E trimisă, într-adevăr, de Dumnezeu ?
Cine ştie ?
Dumnezeu ştie.
O femeie cu sabie.
Catherine !
Catherine.
Mi-ai rănit sentimentele.
Franţuzilor !
Ce s-a întâmplat cu preţiosul vostru înger ?
Franţujilor !
Vă spun eu ce s-a întâmplat !
Am trimis micuţa curvă înapoi în Iad...
... ca să poată să şi-o tragă cu Diavolu' !
Ce veţi face acum, franţujilor ?
De ce nu ieşiţi afară să luptaţi ? Haideţi !
Bastarzilor, treziţi-vă !
Sau sunteţi prea ocupaţi să vă rugaţi...
... să-ntoarceţi din morţi scârnăvia aia mică de vrăjitoare ?
Mă auziţi ?
Te aud !
Sunt în viaţă !
Fie ca Domnul să-ţi ierte blasfemia !
Pentru că eu nu o voi face niciodată.
Niciodată !
Ce faci ? Trebuie să te odihneşti.
Trebuie să-i trezim pe soldaţi. Acum !
Bunii mei soldaţi, treziţi-vă !
La arme ! La arme !
Treziţi-vă !
Trebuie să câştigăm bătălia !
Treziţi-vă !
Bunii mei soldaţi, bătălia a început !
Treziţi-vă !
La arme !
Treziţi-vă ! A venit timpul !
Bătălia a început !
La arme !
Soldaţii mei, trebuie să ridicăm turnul ăsta !
Avem nevoie să-l ridicăm acum !
Soldaţii mei, ajutaţi-mă !
Trageţi !
Ce se întâmplă ?
Luăm înapoi Tourelles.
Fiţi pregătiţi !
Haideţi să-l trezim pe Glasdale !
- Ce faci ? - Trimit un mesaj lui Glasdale.
Cu asta ?
Înseamnă să te întorci pe front.
Ascultă, ştiu ce fac.
Deci, dai o mână de ajutor sau te întorci în pat ?
Merg şi eu să-i trimit un mesaj lui Glasdale.
Domnul meu ?
Ce e ?
Vrăjitoarea Franceză, s-a întors din morţi.
Grăbiţi-vă, oameni !
Nu ar trebui să ne gândim puţin înainte de a face asta ?
Mai devreme e mai bine decât mai târziu.
La arme !
Bună dimineaţa !
Asta !
Ce-o fi punând la cale ?
Nu ştiu ! Întrebarea e, ce face acum ?
Cum putem să facem un plan când ea nu se consultă cu noi ?
- Noi ne-am consultat cu ea ieri ? - Ai fost de acord cu atacul ieri.
- Dar asta nu contează. - De ce ?
Pen'că eu îs de acord cu atacu' întotdeauna. La arme !
Curvă nebună. Nici măcar nu ştie cum să folosească turnul.
Haideţi !
Haideţi ! Acum !
Oh, Dumnezeule !
La naiba ! Închideţi porţile !
Închideţi porţile !
Glasdale !
Deschide poarta !
Încărcaţi maşinăria !
Trageţi !
Şi tragi !
Haideţi ! Haideţi, grăbiţi-vă !
Haideţi !
Niciodată să nu aştepţi să se întâmple miracole. Stai aici !
Curvă franceză ! Vino şi mă prinde !
Vino şi mă prinde ! Vino !
Ce mai aştepţi ?
Caută-ţi arcaşii şi dă foc porţii ăleia !
Imediat !
Mişcaţi-vă ! Împingeţi !
Pregătiţi poarta !
Luaţi poziţie !
Foc !
Apă !
Foc !
Oh, Dumnezeule !
Omoar-o !
La naiba !
Reîncărcaţi !
Mai mulţi arcaşi !
Foc !
Perfect !
Mai mulţi arcaşi !
Ajută-mă !
Cheamă-ţi oamenii şi-o să facem din asta un "berbec" !
E ca şi făcut.
- Ce e ? - Nimic.
Ajută-mă cu oamenii ăştia, te rog !
La comanda ta.
- Ce ai de gând ? - Să deschid uşa aia.
Nu asta vrei de fapt ?
Daţi-vă, dracului, la o parte din calea mea !
Umpleţi cazanu' !
Francejii dracului ! Ce dracu ştiu ei despre mine ?
Reîncărcaţi ! Reîncărcaţi !
Încărcaţi cazanu' ăla nenorocit ! Ce naiba aşteptaţi ?
Mai mulţi oameni ! Mai mulţi oameni !
Fiţi gata !
Turnaţi uleiu' !
Ce faci, Jeanne ?
Mă joc.
Ce mi-ai făcut, Jeanne ?
Mă auzi ?
Eşti bine ?
Mă auzi ?
Linişteşte-te !
S-a terminat.
Am câştigat.
- Am câştigat ? - Da.
Curva Dracului !
Oooo Jeanne ! Prietenii mei, soldaţii mei, în braţele mele.
Am câştigat ?
Câştigat ?
Nu, nu, Jeanne. E un cuvânt atât de mic pentru ce am făcut.
Asta e victorie !
Asta este glorie !
Ce e ?
Asta e glorie ?
Sângele ăsta...
Nu se poate !
Nu e posibil aşa ceva.
Pari dezamăgită. Nu asta ai vrut ?
Nu.
Nu în felul ăsta.
De săptămâni întregi, vorbeşti numai de asta.
Acum o ai.
Nu !
Ce faci ?
Nimic. Doar, îi scot dinţii.
Dar nu poţi omorâ un om doar pentru a-i lua dinţii.
De ce nu ? Are dinţi buni.
Fiindcă nu poţi !
Dar cum rămâne cu toate astea ?
E altceva.
Adică, noi luptăm pentru o cauză.
Eu nu. E prizonieru' meu. Pot să-i iau dinţii dacă vreau.
Nu ! Nu poţi ! Opreşte-te !
Nu, uite. Ia asta.
E al meu acum.
Hei, tu ! Pleacă !
Pleacă !
Bravo ! Cu ăilalţi prizonieri cum rămâne ? Îi lăsăm şi pe ei să plece ?
Nu ştiu !
Poate.
Trebuie să ne spovedim.
Vă rog, trebuie să ne spovedim. Cu toţii.
Ştiu că nu-i ceva normal, dar...
Totul va fi bine. Ne va asculta spovedania.
În genunchi.
Alencon a adus veşti rele.
Mii de englezi se adună de cealaltă parte a râului.
Cred că trebuie să ne numărăm oamenii şi să ne pregătim.
Haideţi !
Mă duc eu.
Singură.
Am un mesaj pentru Regele Henry !
E un mesaj de la Dumnezeu !
Plecaţi acasă !
Plecaţi acum, în pace !
Dacă nu plecaţi acum, veţi fi îngropaţi în acest câmp !
Am văzut destul sânge !
Dar dacă voi vreţi să vedeţi şi mai mult...
... nu vă pot opri !
Nu pot decât să vă previn că va fi sângele vostru...
... nu al nostru !
Aştept răspunsul vostru.
Să nu aştepţi niciodată un miracol. Fiţi pregătiţi de atac !
Nu.
Te rog !
Domnul Meu...
... Te rog !
Asta e ceea ce eu numesc un miracol dat dracului.
S-a dus singură, călare pe calul ei...
... înfruntând întreaga armată engleză şi i-a alungat.
Iar acum Orleans este liber.
Am pierdut Orleansul.
O vreau pe fata aia.
O vreau pe fata aia arsă pe rug.
Pot să o văd pe cusătoreasă ? Este prea stâmt.
- Nu aveţi ceva mai regal ? - Englezii au luat-o pe cea reală.
Am fost atâta timp murdar de noroi, încât am uitat cum e să fii curat.
Îţi mai aminteşti de când nu te-ai mai curăţat şi pe dinăuntru ?
Am cerut o încoronare grandioasă şi asta e ?
E pe cale de a deveni un fiasco total !
Am avut doar trei zile. Încoronarea tatălui tău a durat trei luni.
Ar trebui să cerem o amânare.
Nu putem ţine în loc ceremonia. Englezii s-ar putea întoarce.
Lasă-i să vină ! Lasă-i să vadă cine este adevăratul rege al Franţei.
Englezi nenorociţi ! Trebuia s-o facem la Paris, în Notre Dame.
E mult mai prestigios şi de două ori mai mare.
Ceea ce contează e să fie un loc sacru, nu să fie mare. Am dreptate ?
Da, doamna mea.
Adevăraţii Regi ai Franţei trebuie încoronaţi la Reims, cu uleiul lui Clovis.
- Măria ta, încoronarea nu poate ave loc. - Despre ce tot vorbeşti ?
Sfântul ulei al lui Clovis, a dispărut cu totul !
Dar asta nu se poate.
Este un ulei magic. Un ulei miraculos. Nu poate fi, niciodată, epuizat.
- Uită-te singur ! - Probleme ?
Dar nu înţeleg.
Uleiul lui Clovis, era plin când m-am uitat ultima oară la el.
Şi când a fost asta ?
Încoronarea Regelui Charles VI.
Acum 30 de ani ? Te miră că a dispărut ?
Dar nu înţelegeţi. Nu e un ulei obişnuit.
E un ulei miraculos.
A fost adus de un porumbel alb din Rai...
... Pentru încoronarea Regelui Clovis chiar în această catedrală.
Ce faceţi ?
Înfăptuiesc un miracol.
Cu uleiul sacru, binecuvântat de mâna atotputernicului nostru Dumnezeu...
... te consacrăm pe tine, Charles Valois...
... ca suveran şi rege al marelui regat al Franţei...
... cu datoria de-a apăra credinţa în Sfânta noastră Mamă Biserica...
... atâta timp cât vei trăi.
Amin !
Trăiască regele !
- Jeanne, te simţi bine ? - Da.
De ce te holbezi la mine ?
Pentru că ai o săgeată în picior.
Asta era.
Dar asta nu te va opri să te caţeri !
Hai, caţără-te ! Hai !
Raymond !
Scoate săgeata asta !
Fereşte-te !
Ai grijă !
Jeanne, oamenii sunt epuizaţi.
Ştiu, dar la fel e şi duşmanul. Parisul e al nostru.
Jeanne, nu suntem deajuns.
Păi atunci adu întăriri.
Întăriri ? Unde sunt ?
Chiar în spatele nostru.
Dunois cu alţi 10.000 de oameni.
- Jeanne, uită-te în spate ! - Niciodată nu te uiţi înapoi. Doar înainte !
Ştii să numeri ?
Bineînţeles ! Aşa că, adu întăririle !
Jeanne, dar nu sunt 10.000 de oameni acolo !
Sunt 100 de soldaţi foarte loiali dar foarte obosiţi !
Dar unde e Dunois ? Şi unde-s oamenii pe care regele mi i-a promis ?
Nu i-a trimis niciodată ! Nu înţelegi ?
El nu mai vrea războiul ăsta.
Are deja coroana pe cap. Asta e tot ce-şi dorea.
Dar vocile mele mi-au promis.
La dracu cu vocile tale !
E timpul să-nţelegi ce se petrece !
Nu mai avem nimic de făcut aici !
Nici unul dintre noi.
Nici măcar tu.
Nu mai ai încredere în mine ?
Jeanne, ba da, încă credem în tine.
Dacă ar fi după mine, aş vâna fiecare englez până în ocean.
Dar nu mai ţine de noi acum.
E răspunderea regelui.
Ar trebui să te duci acasă, Jeanne.
Nu ne permitem să plătim numeroasa armată pe care ea o cere.
Fata e nebună.
Orleans a fost un miracol.
Dar nu putem aştepta miracole când avem de construit viitorul Franţei !
Parisul a fost un dezastru.
Dumnezeu nu a fost cu ea atunci.
Dacă Dumnezeu a părăsit-o, ce crezi că ar trebui să facem noi ?
De ce m-ai trădat ? Tot ce-mi trebuia erau câteva sute de oameni.
- De ce mi-ai luat oastea ce mi-ai dat ? - Ţi-am dat-o ?
Nu aş spune chiar aşa.
Şi cum ai spune ?
Îţi suntem, enorm, recunoscători pentru eforturile tale din trecut...
... dar acum treaba ta s-a sfârşit.
Acum e vremea negocierilor.
Pacea poate fi obţinută doar cu lancea.
De ce eşti atât de însetată de sânge ? Îţi face plăcere ?
Nu.
Diplomaţia e, de departe, mai civilizată...
... mai sigură şi mai ieftină.
Am aici scrisori din oraşe aflate sub asediu, unde poporul tău e-nfometat...
... Implorânu-L, în genunchi, pe Dumnezeu să-i ajute.
Sunt aici să răspund rugăciunilor lor. Iar tu vrei să mă opreşti ?
Franţa nu îţi aparţine, Charles.
Ea este a lui Dumnezeu.
Dacă ar pleca pur şi simplu acasă...
Şi... ce-ar trebui să fac acum ?
Ce spun vocile tale ?
Nu mi-au mai vorbit de săptămâni. De la încoronare.
Nici un semn. Nimic.
Poate tăcerea lor este un semn.
Poate e un semn să te întorci acasă.
Încă nu a venit timpul. Misiunea mea nu s-a sfârşit încă.
Mai am atât de multe de făcut.
De unde ştii că aceste...
... aceste voci nu sunt de fapt tu însăţi ?
Ei bine, ele sunt eu.
În acest fel Dumnezeu vorbeşte cu mine.
Chiar şi tu le poţi auzi, dacă te-ai strădui destul.
Faci să pară atât de simplu.
Nici chiar tu nu mai crezi în mine.
Jeanne, cred în tine mai mult decât oricine.
Vreau doar să pot...
... să te ajut.
Este un singur lucru pe care poţi să-l faci ca să mă ajuţi.
Spune-mi !
Spune-i regelui să-mi dea înapoi oastea pe care mi-o dăduse înainte.
Trebuie să o oprim, Majestatea Ta.
Dacă va aduna o armată şi-i va ataca pe Burgunzi...
... luni de negocieri se vor pierde în van.
Jeanne a făcut atât de multe pentru noi.
Te asigur Charles, fecioara nu are admirator mai mare decât mine.
Dar oricare ar fi sentimentele noastre pentru ea...
... nu-i putem permite să-şi conducă propriul ei război.
De dragul regatului, trebuie să o opreşti să se ducă la Compiegne.
N-o pot opri.
Atunci, dacă tu nu poţi, sunt sigur că Burgunzii ar fi fericiţi să o oblige.
Dacă ei ar captura-o la Compiegne...
nimeni nu va da vina pe noi.
Dar asta înseamnă să o trădăm.
- Nu, niciodată. - Doamne Dumnezeule, nu !
Nu-ţi fă griji, Charles.
Dacă Dumnezeu este încă cu ea, va fi victorioasă.
Dar oastea ei este atât de mică.
Atunci credinţa ei trebuie să fie mai mare.
- Ce faceţi ? Deschideţi poarta imediat ! - Nu pot risca siguranţa oraşului meu.
Ia-mi drapelul !
Domnul meu !
Nu-mi vine să cred.
Viziunea romantică a morţii tale cu iarba crescută peste tot.
Trebuie să recunosc că ai o imaginaţie bogată.
Dar poate nu destul de bogată.
Moartea este mult mai...
... simplă.
După câteva luni, devine mai interesantă.
Apoi după un an, devine în sfârşit...
... romantică.
Cine eşti ?
Nu-ţi place faţa mea ?
Poate o preferi pe asta.
Prea tânăr, poate.
Ce zici de asta ?
Mai bine, nu ?
Dar incompletă.
Piei, Satană !
Cine eşti tu, de crezi că poţi face diferenţa între bine şi rău ?
Eşti Dumnezeu ?
Sunt doar un mesager.
El are nevoie de mine.
Cum poţi să-ţi inchipui că Dumnezeu, creatorul Raiului şi al Pământului...
... izvorul vieţii...
... poate avea nevoie de tine ?
Nu ştiu.
Crezi că nu-i în stare să-şi trimită propriii Lui mesageri ?
Ce vrei de la mine ?
Nimic. Sunt aici să te eliberez.
Am spus să zâmbeşti. Ai vizitatori.
Ducele Burgundiei.
Deci asta-i faimoasa Jeanne...
... salvatoarea Orleansului, teroarea englezilor.
Regele meu va plăti orice răsumpărare ceri.
Regele tău ? Da, bineînţeles.
Cu ce mi-ar putea el plăti ? Cu vaci ? Găini ?
Prefer aur, iar englezii au destul.
Mă întreb cât ar plăti ei s-o aibă pe vrăjitoarea din Orleans.
Englezii sunt aroganţi, ei nu pot accepta să fie înfrânţi de o ţărăncuţă.
Trebuie să fi fost lucrarea Diavolului.
Dumnezeu i-a învins pe englezi.
Şi tot Dumnezeu a permis să fii prinsă ?
Personal, nu cred în Dumnezeu. Şi nu cred nici în Diavol.
De aceea nu sunt, niciodată, dezamăgit.
Vindeţi-o !
Pentru plata răscumpărării lui Jeanne.
Toţi căpitanii au dat cât au putut, la fel şi cetăţenii Orleansului.
Foarte generos din partea voastră. Cât ?
10.000 de coroane de aur.
10.000 ?
Asta e mult.
Sfinţia Ta, te deleg a te ocupa de această negociere delicată.
Pregăteşte-te ! Pleci.
Cine sunteţi ?
Pierre Cauchon, Episcop de Beauvais.
Ai fost capturată în parohia mea, sunt dator să conduc procesul.
Procesul ?
Ce proces ?
Procesul tău, Jeanne, sub acuzaţia de erezie.
Dar regele meu...
Nu mi-a plătit răscumpărarea ?
Englezilor le pasă mai mult de tine decât francezilor.
Englezii ?
Ei au plătit răscumpărarea ta.
Mâine vei fi transferată la castelul lor din Rouen.
Creştinul nostru rege, Henry VI, rege al Angliei şi al Franţei...
... a pus această fată în mâinile noastre, acuzată de îndeletniciri eretice...
... pentru a fi încercată în privinţa credinţei ei.
Ia Sfânta Evanghelie...
... şi jură să spui numai adevărul referitor la orice vei fi întrebată.
Nu ştiu ce mă veţi întreba. Pot fi lucruri la care nu vreau să răspund.
Vei spune adevărul despre orice vei fi întrebată.
Voi spune adevărul despre orice lucru pământesc.
Dar despre revelaţiile mele, nu voi spune nimic decât regelui meu...
... Charles VII, adevăratul şi singurul rege al Franţei.
Trebuie să faci legământul !
Nici măcar un rege nu ar refuza să facă legământul într-o problemă de credinţă.
Vă voi spune tot ce îmi este permis să vă spun.
Iar în privinţa celorlalte lucruri...
... chiar de m-aţi ameninţa cu tăierea capului, tot nu vi le voi spune.
Începe cu numele-ţi, presupunând c-avem voie să aflăm atât de mult.
Numele meu e Jeanne.
Mi-au luat cruciuliţa pe care o aveam la gât. Aş putea să o primesc înapoi ?
Arată-ne puţină cooperare mai întâi !
Unde te-ai născut ?
Într-un sat pe nume Domremy.
Ce vârstă ai ?
19 ani. Sau pe aproape.
Ai fost botezată ?
Da.
Spune rugăciunea Domnului Nostru !
Nu înainte de a-mi asculta spovedania.
Ascultă-mă cu atenţie !
Cu toţii suntem oameni de credinţă...
... şi arătăm bunăvoinţă pentru salvarea trupului şi sufletului tău.
Facem asta în numele Sfintei noastre Biserici Mame...
... care-şi deschide braţele către toţi cei care se întorc la ea.
Nu te putem ajuta decât dacă te supui judecăţii şi autorităţii noastre.
Acordă atenţie acestei avertizări caritabile...
... pentru că dacă tu persişti în a ne refuza ajutorul...
... nu vom avea ce face decât să te abandonăm puterilor seculare.
Cred că ştii pedeapsa care te aşteaptă.
Deci, acum...
... vrei, te rog, să spui rugăciunea Domnului Nostru ?
Nu înainte de a-mi asculta spovedania.
Jeanne, fi atentă ! Nu te ajuţi deloc refuzând acceptarea judecăţii noastre.
Voi, care vă numiţi judecătorii mei...
... Voi să fiţi atenţi !
Şi pentru voi va veni o zi când veţi fi judecaţi.
Gărzi ! Luaţi prizoniera de aici !
Linişte !
Eliberaţi sala !
Eliberaţi sala ! Eliberaţi sala !
Sunt de părere ca, în viitor, să facem cercetarea departe de public.
Să-i lăsăm pe englezi să o ardă. De ce trebuie să ne implicăm şi noi ?
Deoarece este datoria noastră să stârpim erezia de oriunde apare ea.
Părinte Vincente !
Eşti cel mai venerabil de aici. Ce crezi ?
Cred că acest proces este o mascaradă.
Nu vreau să mai fiu părtaş la asta.
Am cerut să fiu judecătorul ei, dar nu şi cel care o va executa.
Asta şi încerc să garantez.
Verdictul se dă la sfâşitul procesului, Cauchon...
... nu de la început.
Mă voi întoarce la Roma...
... să prezint raportul meu Sfântului nostru Părinte, Papa.
Este ridicol. Acum eu sunt cel care e judecat.
Arestaţi-l !
Ce faci ?
Aceasta este o curte ecleziastică !
Acesta e teritoriu englezesc.
Am dreptul să fac orice.
E clar ?
Tatăl nostru, carele eşti în Ceruri, sfinţească-se numele Tău.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi şi ne iartă nouă păcatele,
Iartă-ne pe noi ! Iartă şi nu... Iartă-ne pe noi, apoi iartă-i pe ei !
Iartă-i pe ei, apoi iartă-ne pe noi ! Iartă-i pe ei !
Ce tot strigi acolo ?
Ce faci ? Nu poţi sta aici. Pleacă !
De ce ? Aştepţi pe altcineva ?
Da.
Pe cine ?
Viziunile mele.
Viziunile tale ?
Vin ele să te viziteze aici ?
Da. Pentru asta mă rog.
Aş vrea sa văd asta. Te superi dacă stau alături ? Nu te voi deranja.
Nu ! Nu ! Nu poţi ! Aşa, nu vor veni.
- De ce nu vor veni ? - Pentru că trebuie să fiu singură.
Oricum nu vor veni.
Ce vrei să spui ?
De ce-ar veni ?
Pentru că am fost credincioasă Domnului şi am făcut tot ce mi-a spus El să fac.
- Am făcut întotdeauna ce mi-a cerut El. - Dumnezeu ţi-a cerut să faci ceva ?
Da. Multe lucruri.
Vrei să spui că Dumnezeu a zis: "Am nevoie de tine, Jeanne" ?
Nu.
Dar El mi-a trimis semne.
Semne ? Ce semne ?
Vântul. Vântul.
Vânt ?
Şi norii. Dăngănind.
Nor care dăngăne ?
Dansul. Dansul.
Dansul.
Sabia.
Sabia care zăcea pe câmp. Ăsta a fost un semn.
Nu, asta a fost o sabie pe câmp.
Ba nu. A fost un semn.
Nu. Asta a fost o sabie pe câmp.
Nu putea sa ajungă acolo singură.
Nu putea. O sabie chiar nu putea ajunge acolo singură.
Adevărat. Orice eveniment are un număr infinit de cauze, deci pe care o alegi ?
Sunt mai multe posibilităţi ca o sabie să fi ajuns acolo în câmp.
Pare o explicaţie perfect valabilă, ce zici de asta ?
Mai sunt şi alte posibilităţi.
Sau chiar mai repede.
Şi asta fără sa luăm în calcul inexplicabilul.
Dintr-o infinitate de posibilităţi, tu ai ales-o pe asta.
Nu ai văzut ce-a fost, Jeanne.
Ai văzut ce ai vrut tu să vezi.
Acea voce pe care spui că ai auzit-o...
... era un înger sau un sfânt, sau venea de la Dumnezeu ?
Nu vă voi mai spune nimic despre asta. Îmi e mai teamă...
... să îl nemulţumesc pe El decât să nu vă răspund vouă.
Ţi-e teamă că îl vei nemulţumi pe Dumnezeu, spunând adevărul ?
Nu.
Ţi-a interzis Dumnezeu să spui adevărul ?
Nu.
Revelaţiile mele au fost pentru regele Franţei, nu pentru voi.
Când l-ai vazut prima dată pe regele tău, era un înger deasupra capului lui ?
Dacă a fost, nu l-am văzut.
De ce te-a crezut regele tău fără nici o dovadă ?
Mergeţi şi-l întrebaţi voi înşivă !
Cina.
Când ai fost luată prizonieră, aveai cal ?
Da. Un armăsar. Negru.
- Şi cine ţi-a dat acel cal ? - Regele meu.
Cât de mulţi ţi-a dat ?
Cinci armăsari şi câţiva de povară.
Destul cât pentru un lord. Ce onoare !
Ţi-a mai dat şi alte averi pe lângă acei cai ?
Nu.
Ce zici de toate rochiile pe care le-ai primit ? Rochii de mătase, nu-i aşa ?
Da. Da, am primit câteva.
Dar nu am avut, niciodată, timp să le port.
Mătase, puţin cam scumpă pentru o ţărancă, nu ai zice ?
Şi voi sunteţi îmbrăcat prea scump pentru un servitor al lui Dumnezeu, nu credeţi ?
Ai lansat un atac asupra Parisului, aşa este ?
Am încercat.
Ai ordonat Parisului să se predea în numele Regelui Ceresc ?
Nu, am spus, "Predaţi-vă în numele Regelui Franţei. "
În evidenţe este scris altceva.
Uită-te singură !
Nu ştiu să citesc.
Da, am uitat.
Dumnezeu a trimis o ţărancă analfabetă să îndeplinească o misiune importantă.
Crezi că Dumnezeu a făcut o alegere bună ?
Să pună o fată ignorantă să salveze regatul Franţei ?
Răspunsul ăsta îl las în seama lui Dumnezeu.
La dracu !
Calmează-te domnul meu, te implor !
Cum aş putea, când sunt considerat măscăriciul curţii ?
Fata asta este bine văzută de popor, dar facem progrese in fiecare zi.
Atâta timp cât este în viaţă, armatele noastre refuză să lupte. Înţelegi ?
Au nevoie de o dovadă că Dumnezeu e de partea lor !
Nu se cuvine s-o ardem noi pe rug. Asta e prerogativa ta.
Da-i datoria ta s-o găseşti vinovată !
Nu putem face asta, decât dacă îşi recunoaşte blasfemia.
Ce mai aşteptaţi ?
Ai un castel plin de instrumente de tortură ! Torturaţi-o !
Nu vei scoate nimic de la ea în felul ăsta.
Şi, pe de altă parte...
... trebuie să înţelegi că majoritatea colegilor mei sunt speriaţi.
Speriaţi ? De o fată ?
Speriaţi să nu facă o greşeală.
Presupunând că ea are dreptate.
Presupunând că a fost trimisă de Dumnezeu.
De ce parte eşti tu până la urmă ?
Sunt de partea Sfintei Mame Biserica.
Ai avut o sabie ?
Am avut câteva.
Nu-i aşa că purtai cu tine şi un drapel ?
Da.
Ce preferi ? Drapelul sau sabia ?
Mi-am folosit de mult mai multe ori drapelul.
De ce ? Consideri că avea o putere deosebită ?
Nu.
Doar că, o sabie este o armă.
Şi ?
Deci prefer drapelul.
De ce ?
Ca să evit să omor pe cineva.
Deci dacă tu nu purtai drapelul, ai fi omorât mai mulţi oameni ?
Nu. Categoric nu. Nu am omorât niciodată pe nimeni.
Probabil atunci tentaţia de a ucide ar fi fost mai puternică...
... poate prea puternică.
Nu. I-am avertizat pe englezi să plece acasă.
I-am implorat să nu ne oblige să luptăm.
Avem martori care pot confirma că nu întotdeauna purtai drapelul.
Da, probabil.
Câteodată purtai doar sabia ?
Da. Nu mai ştiu.
Ai folosit sabia ?
Da, Am folosit-o ca să... Am ţinut-o în sus...
Ai ridicat sabia şi ai agitat-o uite aşa !
Nu-mi amintesc.
Ai fost pe câmpul de bătaie cu sabia ta...
... fluturând-o...
... îndreptând-o împotriva duşmanului, ţipând...
... luptând pentru viaţă...
... şi te aştepţi ca noi să credem că în toată această agitaţie...
... tu nu ai omorât pe nimeni ?
Nu. Niciodată nu am omorât pe cineva.
Nu-mi vine să cred cum poţi să minţi.
Nu mint.
Lasă-mă în pace ! Nu-mi amintesc.
Nu am omorât niciodată pe nimeni.
Să-ţi împrospătez memoria.
Mu vreau să aud ! Nu l-am omorât pe omul ăla !
Lasă-mă în pace !
Stai ! Stai ! Nu-mi mai amintesc.
Bătăliile au fost confuze ! Mă apăram, doar, cum ştiam mai bine.
Era atât de mult praf şi fum şi gălăgie. Eram atacată din toate părţile.
Deci probabil am ripostat. Dar a fost doar ca să mă apăr.
Deci începi să-ţi aminteşti ?
- Da. - Bine.
Acum, zi-mi de ce-a lăsat Domnul, chiar de la-nceput, să fie toate astea !
El e atât de puternic. El e creatorul Cerului şi al Pământului.
El putea să oprească uşor toată vărsarea asta de sânge şi mizeria.
De ce El nu a...
El e cel care a împrăştiat sânge şi mizerie ?
- El este ? - Dar El putea să oprească astea.
Ce a obţinut El ? Plăcere ?
Plăcere din a vedea cum ne ucidem între noi în numele Lui ?
- În numele Lui ? - Da. În numele Lui.
Am luptat şi am omorât în numele Lui, Regele Cerurilor !
Adevărat ?
Toţi cei ce mă iubesc, să mă urmeze !
"Toţi cei ce mă iubesc, să mă urmeze !'' Unde-i numele Domnului aici ?
Haide, Jeanne !
Fii cinstită !
Ai luptat pentru tine. În numele tău.
Nu. Doar m-am apărat cum am ştiut mai bine.
Oricine are dreptul să se apere singur, nu-i aşa ?
Da, are dreptul ! Trebuia să mă las omorâtă, nu-i aşa ?
Nu. Te-ai descurcat bine. Nici eu nu m-aş fi decurcat mai bine.
De fapt, cei care au fost ucişi probabil că o meritau, nu crezi ?
Nu !
Nu.
Niciodată nu am considerat că omorurile pot aduce pacea.
De acord.
Pacea poate fi instaurată doar cu lancea.
Nu sunt de acord. De ce îţi tot schimbi părerile ?
Tu.
De ce îmi faci asta ?
Îţi face plăcere să mă faci să sufăr ?
Plăcere. Acesta este un cuvânt dificil de descris.
Unde se termină durerea şi unde începe plăcerea ?
Unde a început să îţi placă, când...
... aveai sabia în mână ?
Niciodată nu mi-a făcut plăcere...
... să rănesc pe cineva.
Adevărat ?
Slobozeşte-mă de păcat ! Slobozeşte-mă !
Vei fi slobodă, Jeanne.
Vei fi.
Jeanne, roaba lui Dumnezeu...
... noi, judecătorii tăi, în dorinţa de a pune un verdict corect şi legal...
... am trimis o transcriere a procesului tău Universităţii din Paris.
După o atentă evaluare, învăţaţii au conchis că...
... ai comis o serie de păcate grave.
Îţi cer să asculţi cu mare atenţie opinia lor...
... detaliată în aceste articole.
"Articolul 1 :
Ai spus că din vrerea lui Dumnezeu ai continuat să porţi haine bărbăteşti...
... şi, în plus, să porţi părul tăiat scurt...
... ca nimic să nu te deosebească de soldaţi.
Conform acestui articol, învăţaţii au decis... "
Nu mă părăsi ! Te rog !
Unde eşti Tu ?
Unde eşti ? Te rog !
Asta vrei Tu ? Asta vrei ?
Vrei ca eu...
... să ard...
... fără...
... să mă fi spovedit ?
Şi în final, articolul 12.
"Tu ai spus că nu te vei supune...
... judecăţii reprezentanţilor Bisericii, ci doar lui Dumnezeu. "
Învăţaţii spun că nu înţelegi pe deplin...
... Autoritatea Bisericii...
... că ai făcut greşeli dăunătoare în privinţa credinţei în Dumnezeu...
... că eşti o copilă superstiţioasă, o rătăcitoare în ale credinţei...
... o invocatoare de demoni, o idolatră şi o eretică.
Încă o dată te avertizăm, te implorăm şi te conjurăm...
... să renunţi şi să-ţi revizuieşti credinţele tale eronate...
... semnând această renunţare la ele.
Te rog !
Dacă Biserica...
... vrea ca eu să zic...
... că viziunile mele sunt demonice...
... atunci eu nu cred în această Biserică.
Executaţi sentinţa !
Aşteptaţi !
Jeanne, te implor, semnează !
În numele lui Dumnezeu ! Nu înţelegi ? Încerc să te salvez.
Vreau să mă spovedesc.
Semneaza asta şi îţi voi asculta spovedania chiar eu.
Şi pot să merg la slujbă ?
Cât de des vei vrea.
Acum, din dragoste pentru Dumnezeu, semnează !
Semnează, Jeanne şi vei fi eliberată din lanţuri !
Eliberată de foc.
Îţi mulţumesc !
Ştii ce, tocmai, ai semnat ?
Tocmai te-ai lepădat de El.
Nu asta am vrut să fac.
Pentru tine...
...El este o minciună.
O iluzie.
Nu, nu. Mi-a zis că mă voi spovedi.
Ai sfârşit prin a-l abandona tu pe El.
Pot s-o iau înapoi, vă rog ?
Nu ai nimic ce să regreţi.
Nu.
Dă-mi-o înapoi !
Duceţi-o de aici !
Făceţi-o să tacă !
Aici.
Şi-a negat vorbele.
Iar noi i-am acceptat renunţarea...
...astfel, Biserica nu se va mai atinge de ea.
De acum, este martira voastră, nu a noastră.
Nu, vă rog ! Nu ! Vă rog !
Destul !
Uite aici !
Dacă vrei să te îmbraci, încearcă astea. Sunt pe mărimea ta.
Sfinţia Voastră Eminenţă !
Cauchon, vino să vezi singur !
Ei bine, priveşte !
Vezi ? Îmbrăcată, din nou, bărbăteşte.
Renunţarea ei nu a durat prea mult, nu ?
Episcopul de Senlis trecea pe aici ca să-i asculte ultima rugăciune.
Şi prin ce miracol au ajuns aceste haine aici?
Nici un miracol, dragul meu Cauchon. Ci printr-o vrajă demonică.
Fata aceasta este o vrajitoare, iar mâine va fi arsă pe rug pentru asta.
Pregătiţi locul de ardere în piaţă !
Jeanne, nu înţeleg.
De ce ai făcut-o ?
Şi tu ?
De ce ai minţit ?
Ai promis că mă voi spovedi.
Era singura cale de a fi salvată de la ardere pe rug.
Nu trupul meu vreau să-l salvez.
Ci sufletul.
Îţi cer un singur lucru:
Te rog...
...ascultă-mi spovedania.
Nu pot, Jeanne.
Nu pot să-ţi ascult spovedania.
Îmi pare foarte rău.
Vrei să te spovedeşti ?
Te ascult.
Am păcătuit, Doamne.
Atât de multe păcate.
Am văzut...
...atât de multe semne.
Multe semne.
Singurele pe care am vrut să le văd.
Am luptat...
...fără dorinţă de răzbunare...
...şi fără disperare.
Am fost toate acele lucruri...
...în care oamenii credeau...
...ce li se permiteau să fie...
...când luptau pentru...
...o cauză.
Pentru o cauză.
Am fost...
...mândră...
...şi încăpăţânată.
Egoistă.
Da. Crudă.
Da.
Crudă.
Crezi că eşti pregătită acum ?
Da.
Bine.
Ioana d'Arc a fost arsă pe rug la 30 mai 1431. Avea 19 ani.
Vaticanul a canonizat-o...
...după 500 de ani.